![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhRffTfIjnL9vt1H0NrD63jlXJ3Kbkz1v_eP6FeYTYT-TSWosOuIDnkeCRgKwXUsHEn1CamhH3W9mbszwmOc0JfsLsyA_IV6ACfHsrVRglQwrSPvfP_4qMpNxRahdE0UHMEdBMuL6koUJp1/s320/UHVudCBH_100433_37_1.jpg)
Un cop més, ICV exerceix de crossa dels socialistes i ha pactat retirar la petició de compareixença urgent al Congrés del president del govern, Zapatero, per respondre per l'incompliment flagrant de l'Estatut.
No ho entenc. Acostumem a dir que no tenim memòria històrica, però el que em sembla que passa, en política, és que no recordem ni el que vàrem dir ahir!
Fa un parell de dies que des del govern de Madrid, amb el suport de tota la família socialista, ens diuen que som una colla de desagraïts, que allò de la bilateralitat ni pintada a l'oli, i què ens hem cregut que som els catalans; que el govern ha complert el pacte i que som nosaltres els que no hem volgut pactar, i avui miro les notícies i resulta que el senyor Saura es tira enrere perquè li han promès que abans de finals de novembre tindrem el nou model de finançament, i a canvi no força la compareixença del president del govern al Parlament.
No havíem quedat que el senyor Zapatero no compleix les promeses? Què fa suposar que ara ho compliran? Quin finançament ens podran oferir que tinguem clar que podem acceptar, després dels comentaris que han acompanyat a la proposta actual?
Què vol dir que primer faran una negociació bilateral i després multi lateral? No se'n recorda el senyor Saura que ens han dit per activa i passiva que això de la bilateralitat res de res?
Si us haig de ser franc a mi tant em fa que comparegui el president o el senyor Solbes, perquè ja fa molts dies que la meva confiança amb el president és nul·la - ens ha enredat massa vegades. No entenc tampoc la decisió del senyor Saura, i no crec que ens ho sàpiga explicar o vulgui, però no sé si convindreu que amb gestos com aquests és molt difícil evitar la desafecció a la política. Ara resultarà que estem desafectats a la política i a Espanya. Serem un país de desafectats. Que algú em digui com continuarà el serial. Ja fa massa temps que dura; és com un Cor de la ciutat .
Tot per una promesa...verbal, evidentment. I en Saura ja se'n pot anar de vacances amb la Imma, que orgullosa deu estar del seu company!. Gracies a ell, en ZP no només no haurà de comparèixer, sinó que fins i tot s'aprovaran els pressupostos de l'Estat. I a canvi que ha de fer el PSOE?...
Doncs presentar una nova "proposta" de finançament. Es a dir, en comptes de presentar-nos-la en un tros de tovalló de paper, la passaran en un foli DINA4, i fins i tot anirà signada per en Solbes. Ni un trist compromís d'augment significatiu del retorn dels nostres diners; encara que fos a terminis!. Només la promesa -je,je- de que presentaran una nova proposta, i punt. ¿Amb qui a parlat De la Vega; amb Saura o amb Ignatius Reilly ( protagonista del llibre "La Conjura de los necios")?.
Encara el senyor Saura ens voldrà fer creure que ha arribat a un bon acord!
El que es evident, es que a Madrid ens tenen apamats.
18 comentaris:
Gran cagada, senyor Saura. D'aquesta no us en recuperareu.
I sino temps al temps.
Res d´extrany venint d´ICV. Ja em semblava extrany que algú d´aquest partit que no és més que un paràsit del PSC s´atrevís a aixecar la veu.
I compte! Que ERC s´ha transformat en una cosa no gaire diferent d´ICV.
No tardaran gaire a abaixar el cap també.
Ridao, no entenc com ERC pot governar amb aquesta colla d'impresentables: primer en Baltasar amb l'aigua, ara el Saura - per cert, en nom de qui i de què ha negociat? - abaixant-se els pantalons i amb un acord que ningú es creu El més trsit és que per mantenir la seva menjadora estan perjudicant la gent més humil de Catalunya, álgú encara es creu que ICV són d'esquerres?
El PSOE ja ha aconseguit el que volia: tres mesos més de temps! D'aquesta manera s'asseguren que no tindran problemes en la votació dels pressupostos, perquè quan calgui votar-los s'estarà en plena negociació del finançament, i ningú estarà disposat a no aprovar-los enmig d'una "negociació tan important".
Bé, doncs s'aprovaran els pressupostos i després "donde dije digo digo diego", a l'estatut ja el podran donar pel cul, perquè el PSOE ja s'haurà sortit amb la seva.
Brillant "unitat d'acció" dels partits catalans. Francament brillant. . .
La culpa es tota nostra (de ciu)
encara que pugui semblar conya no ho és. si haguessim tret més escons i això vol dir que no vam saber convencer la gent que amb el tripartit no anavem bé, potser no tindriem un gran finançament, no tinc bola de vidre, però ens haguessim estalviat la vergonya que el govern actual ens està fent passar als catalans.
Hom pot justificar el més inverossímil, i convèncer-se a si mateix i als altres de que allò que decideix és per a be d'altre. Però el cas d'Iniciativa, presentant primer la proposta d'exigir la compareixença del ZP arran de la presa de pèl del finançament, consensuant i assolint una proposta unitària en aquesta exigència (PSC apart evidentment) i després baixant-se els pantalons a canvi d'una nova promesa mereix molts qualificatius que m'estalviaré per no caure en l'insult.
En tot cas, és bo perdre tota esperança quan has estat temptat de dipositar-la en cretins irremeiables.
Salut.
Què podem esperar d'aquesta colla de pijo-progres que s'autonemen ecologistes? Com que ja tenen els diners per pagar el feng-shui del despatx de governació (no és broma, en Saura ha decorat el seu despatx seguin les normes del feng-shui) ja poden fer la feina bruta als altres progre-papanates, com fan sempre.
Com que en aquesta legislatura els de ERC ja han après la lliço i s'estan força calladets, ara toca el torn a ICV.
El Montilla els deixa fer i ja s'emboliquen solets (que si la captació temporal d'aigua, que si els terroristes islamistes del Raval, que si la marxa enrera en la petició de compareixença, ).
I llavors, en el pitjor moment, tachaaaan! Apareix el salvaànimes del Montilla a posar "seny"!
Els sociates son uns manipuladors magnífics, tan aquí com allà.
Es normal, son espanyols. Per molt que ho vulguin dissimular, son un partit sucursalista del PCE. El proxim pas, serà sens dubte, l'aprovació dels pressupostos del PSOE. Penso que no han trait a ningú que sigui una mica inteligent.
Es una vergonya, que dirà ara LLuis Suñe?
Prou de fer mal a catalunya, és la mort del tripartit
Una vegada més, l'esquerra es baiaxa els pantalons... Dios los cría y ellos se juntan...todo por la pasta. El tripartir és una autèntica pantomima. ERC i IC, palmeros i palanganeros del PSOE.
Atencio Sr. Saura, que d'aqui a 3 mesos, quan incompleixin per n-essima vegada, us baixareu els pantalons, us posareu força vesalina... i som-hi:
Ben dats pel cul! Aixo es politica, si home si!
Amb majuscules! No teniu vergonya!
Quina pena de polítics, mare meva.
El eco-caradura, vividor y señorito..se remanga la falda y dejan que le pongan el culo, como un bebedero de patos, a costa de seguir viviendo, entre coches oficiales, buenos sueldos y mejores comilonas. Para lo que le queda en el convento, se caga dentro. besitos ecologicos
I de tot això que hi diu el nostre amic Lluís Suñe? Com és que encara els d'EPM mantenen el pacte amb Iniciativa, quan aquests continuen fent polítiques de seguidisme al PSC i al PSOE.
L'antiga Roma i el reculat Sun-Tzu tenien molt clares unes certes regles d'estratègia militar. Dues de les més importants són: no dividir mai les pròpies forces i l'altra és procurar escollir el moment i el lloc de la batalla i no pas deixar que ho triï l'enemic. I aquestes regles són tan simples que es poden passar de l'estratègia militar a la política sense gaire dificultat, ja que la guerra no és sinó la expressió màxima de la política. Doncs aquestes dues regles que de fa més de dos mil anys que es coneixen els catalans, sempre tan moderns i espavilats, les passem per alt i sempre trobem que qualsevol afer amb Madrid les forces polítiques catalanes hi van desunides i es deixen marcar el tempo des del govern central. I així ens va.
Quan no són uns són els altres i així la política de Catalunya sembla el conte d’aquell pare que volia lligar els fills però no tenia cordills i quan tenia cordills li havien fugit els fills i així anar fent, sense mai acabar, com la cançó enfadosa.
Parlant de cançons, n’hi una altra de força antiga que no em puc treure del cap des que m’he aixecat: En Perico, nas de mico, s’ha begut l’enteniment, s’ha venut la seva dona per cinc cèntims d’aiguardent.
No us sona de res?
Salut.
Agrada molt dedicar-se a la reacció mediàtica. Crec que cal analitzar les coses abans de parlar sense fonaments. ERC és un partit que s'hi dedica habitualment. Ara CiU també s'apunta al nou linxament d'ICV. Però quina és la realitat?. Mireu estic de vacances però llegeixo els diaris, i parlo amb la gent, sobre aquest tema us puc dir el que penso. D'entrada l'única unitat d'acció que jo conec és la del Govern de la Generalitat (PSC, ERC i ICV) més CiU, de votar en contra dels pressupostos de l'Estat, si no hi ha un acord sobre finançament. Fins aquí tots d'acord, no?. Tots aquests partits fan treball parlamentari per separat, i no tenen unitat d'acció parlamentària, tant de bó la tinguessin. ICV va presentar la proposta de la compareixença de Zapatero al Congrés de Diputats. Era una proposició d'ICV. Per presentar-la calia la signatura de dos grups parlamentaris, ho vam demanar a CiU que va negar la seva signatura. La proposta es va tirar endavant amb l'ajut del grup mixt. La negociació que va fer en Joan Saura la va fer en base a la proposta de compareixença presentada pel Joan Herrera. No hi ha cap trencament d'acció conjunta, ja que no era cap proposta conjunta. La proposta de compareixença de Zapatero que s'havia de votar a la Diputació Permanent del Congrés de Diputats, i havia d'obtenir forçosament la majoria de vots per a prosperar. CiU ja va avançar que hi votaria en contra igual que el PSOE i el PNB. Per tant és a partir de que vèiem que es perdria la votació, que comencem a escoltar amb interés les paraules de la Vicepresidenta del Gobierno de España. L'acord a que s'harriba és el de retirar la compareixença de Zapatero, a canvi d'una compareixença de Solbes aquest agost, i donar tres mesos de termini per a tancar el tema del finançament. Aquest és un acord d'ICV que sorgeix a partir d'una proposta d'ICV. No hi veig cap trencament de cap unitat d'acció. L'acord de tres mesos està vinculat a la votació del Pressupostos que es votaran d'aquí uns quatre mesos. A hores d'ra tindriem una votació perduda, i una decepció molt més gran. ICV ha conseguit amb un sol diputat a Madrid molt més que el que ha conseguit CiU amb molts més diputats. Senyors, no fem llenya de l'arbre caigut!. De CiU ja n'esperem aquesta mena de crítiques reaccionàries. I d'ERC tampoc ens soprén la seva forma sempre original de fer volar coloms. No esperem que ningú agraeixi la feina feta per ICV, però el mínim que demanem és que se'ns reconegui dignament la feina feta. Tots els que ara malden podrien haver secundat la proposta de fer compareixer Zapatero, però ho van rebutjar per estratègia política, i no els vam criticar. També podrien haver anunciat el seu recolzament a la votació, però van anunciar el seu vot contrari, i tampoc els vam criminalitzar. Enlloc d'això ICV va tirar endavant l'acord que ja he comentat. Em direu que tot això és paper mullat, i podriem compartir aquesta visió, però tots sabem que aquest ja és un altre debat.
Aquesta gent de Madrid se'ns rifa. Ells ho saben. Nosaltres ho sabem. María Teresa Fernández de la Vega en va tenir prou amb una hora i mitja en un hotel de Vilanova i la Geltrú per deixar «satisfet» Joan Saura, que ha marxat de vacances a Palma de Mallorca amb un somriure als llavis, convençut que al novembre Catalunya tindrà un nou finançament.
Amb Herrera, la vicepresidenta ho va fer per telèfon. I aquí pau i després glòria. El serial de l'estiu s'acaba amb un atac de banyes dels companys de l'inexistent front català: Esquerra acusa Iniciativa d'anar escalfant braguetes –Ridao dixit–; Convergència els acusa de deixar-se engalipar i els socialistes catalans somriuen per no haver d'empassar-se un gripau.
Ara el govern espanyol ens va donant peixet; abans, com a mínim, teníem alguna cosa al cove, per bé que insuficient. O sigui, els espanyols practiquen la vella política del pal i la pastanaga. Avui incompleixo els acords i demà et prometo que t'estimaré tota la vida.
Com es pot creure algú que al novembre hi haurà un acord de finançament si han tingut dos anys per fer una proposta decent i l'únic que han fet és servir-nos una versió desgraciada del cafè per a tothom (finançament descafeïnat, servit amb sacarina i llet desnatada)? La crisi i el Constitucional faran la feina bruta al govern al novembre.
Temps al temps.
Ja veig que no entens el fons de la questió. Jo tampoc crec que hi hagi acord sobre el finançament d'aquí a tres mesos. Queda clar. Els de Madrid només veuen que els catalans estem atomitzats, separats, dividits, i tirem cada ú pel seu cantó. I no parlo de la proposta presentada i retirada pel diputat Herrera. Ho dic perque aquesta proposta va intentar-se presentar amb la signatura de CiU, i CiU va negar la seva signatura. I a més CiU va anunciar que hi votaria en contra. Per tant agafo el mirall màgic i et torno de cop cap a CiU tots els comentaris negatis que m'has fet en contra d'ICV. Salut!
Publica un comentari a l'entrada